Бол, пецкање, учестало мокрење, бактерије у урину, само су неки од симптома и знакова уринарне инфекције код жена. Ове инфекције погађају широку популацију људи, нарочито са порастом високих температура током лета. Шта је важно да знамо и како се са успехом могу лечити открива уважени специјалиста урологије, др Александар Спасић
![1720531128_shutterstock_2295530303.jpg](/cache/images/a/6/f/4/1/a6f410ff2829bd452c3f6d034858b72234b36842.jpg)
Уринарне инфекције представљају један од најчешћих разлога јављања лекару опште медицине. Уринарну инфекцију прате тегобе са мокрењем, позитиван налаз бактерија у мокраћи, и повишени леукоцити и нитрати у урину.
Учесталост расте са годинама живота, и највећа је код сексуално активних и постменопаузалних жена, а смањује се у неким средњим годинама живота. Жене чешће обољевају од мушкараца, што свакако има везе са карактеристичном анатомијом урогениталних органа код жена - краћа и шира мокраћна цев, близина гениталног и аналног канала кога насељавају многе врсте бактерија, употреба козметичких препарата и сл.
Типични симптоми уринарних инфекција на које би требало обратити пажњу? Клиничка слика варира од присуства бактерија у налазу урина и уринокултуре уз одсуство тегоба у току мокрења, па све до тешких инфекција бубрега и сепсе. Симптоми зависе од дела уринарног тракта где инфекција настаје. Ако се ради о доњем уринарном тракту, где је код жена најчешћа упала мокраћне бешике (циститис), карактеристично је учестало и болно мокрење мањих количина мокраће, осећај тежине у карлици, неретко крварење у мокраћи, уз неуогодан мирис урина.
Сматра се да се асимптоматска бактериурија не лечи, изузетно код трудница и пацијенткиња које се припремају за неке уролошке оперативне процедуре, код транспаланираних пацијената и код деце у случају враћања урина ка бубрезима. Јавља се код пременопаузалних жена и код жена у седмој и осмој деценији.
Ко је у ризику од уринарних инфекција?
Женски генитални систем је природно насељена бактеријама из завршеног дела дигестивног тракта, (дебело црево). У одредјеним ситуацијама бактерије се лако шире ка мокраћној цеви и бешици. Уколико их млаз мокраће не елиминше из бешике, оне се везују за слузницу чиме се покреће процес запаљења што доводи до тегоба. Жене у менопаузи имају нижи ниво естрогена што слаби одбрамбени механизми који спречава насељавање бактерија. Промена у бактеријској флори вагине је један од фактора ризика за инфекције уринарног система код постменопаузалних жена. Циститис се јавља се код жена између 18. и 39. године живота. Чест окидач је сексуални однос и употреба спермицидних средстава.
Због чега се уринарне инфекције код неких жена стално понављају? Постојање карактеристичних рецептора на зидовима мокраћне бешике су најчешћи разлог понављања инфекција уротракта. Око 25% пацијенткиња ће имати поновљену инфекцију. Занимљиво је и да је употреба антибиотика један од ризика за понављање инфекција уринарног система. Код жена, вагинална бактеријска флора, такође игра кључу улогу у развоју инфекција.
Пацијентима са повременим епизодама циститиса предлажем да почну са употребом биљног препарата као што су Naturoplex® таблете. Додатно, могу се користити неки од чајева који се препоручују код уринарних тегоба. Међутим, ако су тегобе интезивне, треба дати антибиотску терапију која најчешће траје један до три дана, уз употребу пробиотских препарата. Појава понављаних некомпликованих инфекција које се и поред биљних препарата или антибиотика и даље одржавају, јесу разлог за посету изабраном лекару, а по процени и урологу. Компликоване уринарне инфекције су увек разлог за посету урологу.
Фото: промо
Анализа урина и уринокултуре које показују значајан број бактерија су највише коришћене дијагностичке методе у медицини. Упркос томе, сматра се да 77% пацијената са циститисом добија терапију на основу искуства лекара. Најчешћи узрочник бактеријске уринарне инфекције је E.coli, чак преко 85% случајева.
Како се лече уринарне инфекције? Ставови о терапији се мењају и зависе од водича добре клиничке праксе. Комбиновање антибиотика и биљних препарата у дужем временском периоду, уз евентуално имунолошку терапију, или аутовакцине често даје добре резултате. Основи проблем је дужина трајања антибиотске терапије која не сме бити краћа, али ни превише дуга јер за последицу има најопаснији одговор бактерија – резистенцију, тј. отпорност. Последњих година биљни препарати заузимају значајно место у превенцији и лечењу уринарних инфекција. Клинички испитан биљни препарат као што је Naturoplex® доприноси умирењу тегоба већ на почетку примене, доприноси бржој елиминацији E.coli помаже да се инфекције не понављају.
Како спречити уринарне инфекције? Редовни одласци код гинеколога, унос бар 1,5л течности у току дана, мокрење након односа, у стабилним везама генерално избегавати кондом и спермицидна средства (уз евентуални неки други вид контрацепције), затим регулисање столице, решавање хемороида, фисуре, фистуле, апсцеса, запаљења коже и сл. Ако се епизоде инфекције уротракта јављају изнова, потребно је на прву појаву симптома започети, што је раније могуће, кућни третман биљним препаратом као што је Naturoplex®.